West...
Din jävel!
Du gjorde det här mot mig.
Men du kommer inte undan.
Inte den här gången.
Peru, Sydamerika
8 månader senare och hundratals mil bort-
-från massakern vid Miskatonicsjukhuset.
Läkarna Herbert West och Dan Cain avslutar sina insatser-
-i det blodiga inbördeskriget... där de funnit en nyckel-
-för sina experiment rörande kärnan till livet... och döden.
Tar vi inte bort den nu, får han hjärtstillestånd.
- Den kommer inte att hålla för det. -Vi har inget val.
Nu...
Herregud! Den höll inte.
Men det centrala nervsystemet är fortfarande intakt.
Så han kan bli till nytta... Mer än om han hade klarat sig.
Vi måste ge oss av. Stridslinjen har blivit försvagad.
- Vad håller du på med? -Det vet du mycket väl.
Vi kanske aldrig får tillgång till lika många färska exemplar igen.
Vad vill du?
- Vad håller ni på med? -Försvinn.
- Det är för farligt här! -Vart ska du, vi har massor att göra.
Kom nu!
Vi är nära. Retikulära medvetandet sitter inte bara i hjärnan, det vet vi.
Vi har kommit längre än så. Titta här.
Dom här reptilerna är nyckeln.
Fattar du inte? Det handlar inte längre bara om att ge liv åt döda-
-vi kommer att skapa nytt liv.
Francesca!
- Nu sticker vi! -Mina anteckningar! Jag har dom.
Dan?
Dan!
Du kommer att klara dig. Nu sticker vi.
Nu åker vi hem.
Miscatonicsjukhuset Arkham, Massachusetts
Godmorgon, Gloria.
- Hur mår vår stjärnpatient? -Bra.
Du ser frisk ut. Du har till och med sminkat dig.
Retas inte. Jag är sjuk i hela kroppen, utom i huvudet.
Ursäkta.
Det här är dr West, som ska samordna din biopsi med patologen.
Det stämmer. Den delen av din kropp är frisk.
Jag är rädd.
Oroa dig inte. Det är en rutinoperation. Jag tar hand om dig.
- Hon är inget experiment. -Hon är döende.
- Hon kunde bli till nytta för oss. -För dig kanske. Jag är läkare.
Se till att vara vetenskapsman.
Kom in.
Inspektör Leslie Chapman, Arkhampolisen.
Hur kan jag stå till tjänst, inspektör?
Visst är ni är ansvarig för kvarlevorna från massakern?
Ja, men visst är det så att fallet är avslutat?
Inte för mig.
Det hittades vid ett nöjesfält strax utanför Arkham.
Doktor Hill?
Välbehållen... med tanke på att massakern var för 8 månader sen.
Alla kroppsdelar från den natten uppvisar samma mönster.
Huvudet har fått en fraktur där.
- Visste ni inte att det saknades? -Jag kan ordna sånt.
Var finns resten av kvarlevorna?
Kroppsdelarna från den natten har nästan inte förruttnat alls.
Det gäller både kroppen i stort och ända ner till cellnivå.
- Det finns ingen förruttnelse. -Är dom inte helt döda?
Det som är dött är dött. Det borde väl jag veta.
- Vad är det? -Nåt som dr Hill jobbade med.
Jag har inte lyckats utröna vad det är. Jag tänkte börja imorgon bitti.
- Är det här allt...? -Förutom lite fragment och spillror.
- Var är det då? -Det har vi bränt, naturligtvis.
Självmord. Balettdansös, som inte hade vad som krävdes.
Blödde till döds.
- Var är hennes fötter? -Dom är försvunna.
Det är mycket som har försvunnit härifrån på sistone.
- Kroppsdelar? -Vem skulle vilja stjäla sånt?
Hur kom du tillbaka hit?
Vad anser du nu om viljans placering i hjärnan?
Ursäkta, jag hörde inte?
Du har varit till stor hjälp för mig. Du hjälpte mig att bevisa-
-att medvetandet sitter överallt i hela kroppen.
Du trodde du var nåt, din uppblåsta plagierar...
Men titta nu. Nu är du inget mer än en död skalle.
Utan kropp.
- Fick polisen tag på er? -Polis?
Han kom förbi när ni var på operation.
Det kommer att gå bra.
Herbert?
Dan!
Titta här! Vi ligger vägg i vägg med gravvalvet på kyrkogården.
150 år av förruttnelse... Nåja, av jord är du kommen...
- Vad hände med vårt lik? -Jag var klar med det. Hjälp till här.
- Säkert skydd. -Mot vad?
- Jag har nåt att berätta. -Och jag har nåt att visa.
Titta. Och inga vävnadsskador.
Det simulerar en hjärtinfarkt, och lämnar i stort sett inga spår.
Det är ju bra, om man vill ta livet av nån.
Det är användbart för att få tag på så färska djurprover som möjligt.
Fostervatten från en iguana.
Visste du att den här ödlan knappast har förändrats på 100 miljoner år?
Nu extraherar vi fostervattnet från gulesäcken.
Detta blandas med proteinerna myosin, aktin och propomyosin.
Bra.
Och sen...
Vårt reagens.
Ren urkraft. Förhistoriska droppar, varifrån livet utgår.
Det var doktor Hill som gav mig den här idén.
Jag flyttar.
- Va? -Jag flyttar härifrån.
Dan, du kan inte sluta nu.
Det här är nyckeln till att skapa liv. Återuppväckta kroppsdelar.
- Jag vill rädda hela människor. - Människan består av en massa delar.
Vi kan skapa nytt liv.
Detta makabra klåfingrige med människors kroppsdelar.
Är det vad det handlar om? Vad vårt arbete har lett till?
- Vad menar du...? - Det är dina galenskaper.
Jag märkte inte att du var kritisk när Meg hade dött.
Var var dina ideal då?
Vad var det hos Meg som du älskade?
Megs hjärta.
Hjälp mig att kunna fortsätta arbetet.
Vi kan skapa nytt liv...
...med början...
...i Megs hjärta.
Ja...
Men Dan, du måste hjälpa mig på sjukhuset.
- Men polisen då? -Dom kommer aldrig att komma hit.
- Daniel Caine? -Ja.
Polisen?
Kom in...
Är det nåt som har hänt?
Vem är du?
- Doktor West? Inspektör Chapman. -Från polisen.
Vad vill du?
Gammalt ställe, det här.
Det var ett bårhus förr. När kyrkogården blev fullbelagd-
-flyttade begravningsentreprenören hit. Ingen har bott här på 20 år.
- Konstigt ställe att bo på. -Det har sina fördelar.
- Makabra grejer... -Vetenskap är inte makabert.
Det var ganska makabert den natt då dr Hill dog.
Och Dean...?
Halsey.
Och Megan Halsey.
Har ni nåt emot att jag slår mig ner?
Dr West, vad hade ni och dr Hill för problem med varann?
Dr Hill och jag hade yrkesmässiga meningsskiljaktigheter.
Inget personligt. Jag har redan berättat allt för polisen.
Jag har förstått att ni har lite udda föreställningar om-
-att kunna ge liv åt död vävnad?
När jag var student hade jag tid att diskutera teorier. Inte numera.
Jag antar att dom stackars satarna på Seftons sinnessjukhus är teori?
Jag vet inte vad du pratar om.
Och jag antar att ni inte vet nåt om försvunna kroppsdelar på sjukhuset?
Försvunna kroppsdelar?
Nej.
Jag hittar ut själv.
Släpp!
Ernest, dr Graves vill träffa dig. Genast.
- Men hur blir det med...? -Det ordnar jag.
Meeee...
Dr Hill, är det ni?
Meeeer...
- Dr Graves? -Kan ni se?
Jag känner igen er från ett föredrag i Zürich.
Er teori om att koppla kreationismen med sjukdomars uppkomst...
...var helt idiotisk!
Kom in.
Nej, nej. Tänd inte.
Kom hit.
Dr Hill, säg nåt.
Säg nåt, dr Hill!
Är det nåt skämt?
Nej! Han kan tala.
Han hörde min föreläsning i Zürich.
- Hörde huvudet en föreläsning? -Han kan tala!
Tala! Tala! Tala!
Gör aldrig om det där, din lilla efterblivna dvärg!
- Jag håller på att bli galen. -Jag har lite ouppklarade affärer...
Och du ska hjälpa mig.
- Inte ut genom huvudentrén. -En läkare och en patient. Det är allt.
Herbert!
Hejsan vovven!
Francesca!
Hej doktorn.
Låt inte det lilla huvudet styra över det stora huvudet, Dan...
- Vad gör du i Arkham? -Jag gör intervjuer i Boston.
Doktor Caine, 5436.
- Jag måste gå. -Jag förstår.
- Ska vi äta middag ikväll? -Bara om jag får laga maten.
- Riktig italienskt. -Bara om jag får hjälpa till.
Visst. Hoppas du tycker om vitlök.
Angel, vad tror du om det här?
- Hej, vovven. Var kom du ifrån? -Från Peru.
Är det där ni träffade dr Caine?
- Vad vill ni veta, herr...? -Lee Chapman, Arkhampolisen.
Inspektör. Jag skulle vilja prata med er om honom.
Har ni hört om Miskatonicmassakern? Den inträffade här på sjukhuset.
För 8 månader sen fick polisen larm om ett mord vid Miskatonicsjukhuset.
Det rådde total panik. Det var blod överallt i bårhuset.
Har ni befunnit er bland döda kroppar?
Då känner man igen stanken från ruttnande kroppar.
En naken galning anföll oss. Han bet en kollega i armen.
Han släppte inte, utan bet in till benet-
-innan han fick tillräckligt med kulor i sig för att sluta.
Medicinarfakultetens dekanus var där, i bitar.
En framstående läkare, Carl Hill, var också där.
Vi lyckades bara hitta hans huvud.
Det var bara småbitar kvar av honom.
Men det är lustigt...
När vi hittade hans huvud så ryckte det fortfarande i det.
Läkarna kom med konstiga förklaringar:
"Efter döden inträdande ofrivilliga ryckningar", och jag vet inte vad.
Jag har sett tillräckligt med döda i mina dar...
...men aldrig nån som har ryckt så där.
Man skyllde allt på dom här.
Det konstiga är att det finns dödsattester för dom allihop.
Dödsattester?
Dom gick inte själva till bårhuset i alla fall.
Det måste ha skett ett misstag.
Sjukhuset kan misstagit sig på dom två...
...men inte på henne.
Jag känner till den här. Det var min hustru.
Jag är ledsen...
- Mår ni bra? -Det är ingen fara.
- Så där har hon aldrig gjort förut. -Var kommer Daniel in i bilden?
Dr Caine och dr West var dom enda normala överlevande den natten.
Dans flickvän, Meg Halsey, var dekanens dotter.
Man hittade honom med henne i sina armar. Död...
Men hon ryckte, precis som det där huvudet.
Var försiktig med det där. Vi vill inte vara med om för tidig återupplivning.
Bra...
Blodcirkulationen kommer att fungera.
För guds skull, Herbert.
Varför är vi här förresten? Varför publicerar vi inte våra resultat?
Dom skulle inte förstå våra metoder. Och dom skulle stjäla vårt verk.
Det kommer aldrig att fungera.
Om inte alla lemmar får liv samtidigt, slits dom itu av hennes spasmer.
Därför injicerar vi rakt in i hjärtat.
Cirkulationen borde distribuera reagensen till alla lemmar samtidigt.
Det har vi aldrig gjort förut.
Jag vill inte sätta Megs hjärta på spel.
Ursäkta röran. Jag har inte haft tid att...
- Är jag för tidig? -Nej, nej...
Öppna den här, är du snäll. Det är en Chianti från -87.
- Var är köket? -Här. Var det svårt att hitta hit?
Nej, tack vare kyrkogården var det enkelt.
Det här är min specialitet.
- Vad tycker du? -Den är jättegod.
Det tycker jag också.
Du är så vacker.
Din hud är så len.
Så varm.
Vad gör du här?
Vad vill du?
Jag vill ha kroppen ni stal från krematoriet.
- Vad finns här nere? -Det ska du strunta i.
- Du begår ett stort misstag. -Tror ni att dött är dött?
- Jag förstår inte vad du pratar om. -Jag pratar om min hustru!
- Du får inte gå in där. -Ur vägen!
Ur Vägen!
- Slaktare! -Hur vågar du kritisera mitt verk?
- Verk? Var min hustru ert verk? -Skyll inte din skuldkänsla på mig.
Din hustru dog av ett stort antal slag mot huvudet!
- Ett stort antal slag! -Hon ramlade.
Det var inte mitt fel!
- Vad hände? -Han gav sig på mig.
- Är det mitt fel att hjärtat gav upp? -Herbert, han är ju polis!
Vad ska vi göra med honom?
Vi kunde släppa ut honom på gatan igen... på egna ben...
Du vill inte riskera Megs hjärta. Det här är vår chans att pröva.
Hur mycket tror du att han väger? 100-110 kilo?
Nästan inga vävnadsskador...
Dan.
Ifall att...
Daniel?
Det fungerar!
Gå bort ifrån mig!
Nej!
Han är hustrumisshandlare, använd revolvern!
Dan?
Herbert!
Inspektör Chapman, vad gör ni här?
Nej!
Försvinn härifrån!
- Har han gått? -Vad är det som pågår här?
- Vad har ni gjort med honom? -Hon är hysterisk.
Vad har ni gjort med honom? Varför?
Vad gör du här nere? Du är inte välkommen här.
Angel?
Älskling!
- Ta bort den härifrån! -Du borde aldrig ha tagit hit henne.
Är det här vad du gjorde med Meg? Du är ett monster!
Jag hatar dig!
Du har det bättre utan henne.
Dan, lyssna på mig. Vi behöver bara den sista biten.
Hej, Gloria.
Hur mår du idag?
Det hjälper mig om jag tänker på dig som Meg.
Den Meg som levde.
SV Sten!
Jag märkte inget. Vad är det för fel på mig?
Håll er undan!
Håll er undan.
Vi går in.
- Ingen har överlevt nåt sånt här. -Hon är redan död.
Det händer ingenting. Kom igen!
- Nånting? -Fortfarande inget.
- Jag ger upp. -Nej!
Inte nu igen.
Åk hem.
Kom till rum 613, omedelbart.
Fan ta dig, West!
- Ta mig härifrån! -Nej.
West stal min kropp, men han kan inte ta mitt sinne. För mig till honom.
Hör nu. Var tyst. Säg ingenting.
Tvinga mig inte att ta hjälp av nån annan.
Vad tror du att du håller på med? Sluta.
Gör som jag säger, din idiot.
Hallå, doktor West.
Nej, ta tag i fötterna. Jag tar huvudet.
Var hon snygg?
- Ta den till krematoriet. -Men ni tillhör ju patologen?
Jag sa krematoriet.
Förlåt då.
- Har ni sett dr Caine? -Han gick hem.
- Är det nåt fel? -Han är uppriven. En patient dog.
Jag har aldrig träffat en läkare som brytt sig så mycket.
Jag kommer att behöva din hjälp.
Jag gör det för din skull också.
- Gloria! -Dan, skärp dig nu.
Vi måste hjälpas åt för att koppla ihop hjärnan och ryggmärgen.
- Nej! -Dan, titta!
Se vad vi har lyckats med. Megs hjärta kommer att slå igen.
Det finns andra som inte ens vågar drömma om det vi ska göra.
Fötter från en balettdansös som tog sitt liv när hon förlorade ambitionen.
Dessa ben har vandrat på gatan.
Kommer du ihåg horan som blev mördad av sin hallick förra veckan?
Tänk på alla kroppar dessa ben har slingrat sig kring.
Skulle hennes resa ta slut genom att en massa studenter karvar i henne?
Och här... en jungfrus sköte.
Hon dog innan hon fått smaka livets glädje. Kommer du ihåg?
Hennes hud... så len. Så varm.
Men så kall i döden.
En servitris armar.
Handen från en advokat.
Fallet avskrivs.
Titta här. Tycker du om det? Frid.
Vad tror du?
En skulptris? En harpspelerska?
Kan du föreställa dig att det var en mörderska?
Men nu är alla lika.
Inget mer än bortlagda kvarlevor från en meningslös existens.
Till och med hon. Hur vackert är inte detta ansikte?
Hon var verkligen nåt särskilt.
Bara död vävnad.
Men i våra händer är det livets byggmaterial.
I detta bröst kommer Megs hjärta att slå igen.
Bra.
Nu sätter vi igång.
Vem där?
Jag har inte gjort nåt.
Nej.
Du gör mig besviken, dr Graves.
Jag ber er.
Upp på bänken.
- Nej. -Jo.
Skalpell.
Vänster.
Släpp mig!
Va, tycker du inte om mig?
Släpp mig!
Caine och West gjorde det här mot mig.
Det ska dom få betala.
Släpp ut mig! Snälla, släpp ut mig!
Allt är inte lika färskt som huvudet, men...
Jag tror att vi är redo, Dan...
Det låter som råttor i väggen.
Råttor? Just det.
Och det är bäst att dom stannar där, annars...
Vi börjar med hjärtat.
Och Gud skapade kvinnan.
Låt mig göra det.
Hur lång tid har det gått?
15 sekunder.
45 sekunder.
-3 minuter, 15 sekunder. -Det kommer att ta tid.
Helvete! Inte nu.
Andas.
Är du fortfarande kvar?
Du lever.
Lever.
Herbert.
Jag skapade dig.
Daniel!
Hon lever.
Dom kommer!
Få ut dom härifrån.
Stå still. Polis!
Spring.
Hjälp mig!
Nej, den här.
Ta den här.
Vem är hon?
- Det är ju Meg. -Meg är död.
Herregud, dom använder redskap.
- Vad har ni hållit på med härinne? -Vi har skapat liv.
- Har ni byggt henne? -Ja. Av död vävnad.
Jag har skapat det som ingen vågat drömma om att kunna uppnå.
- Det är hädelse. -Hädelse?
Inför en Gud som äcklas av den mänsklighet han skapat-
-till sin avbild? Jag låter mig inte fjättras av din Guds misslyckande.
Den enda hädelse som existerar, är att vältra sig i betydelselöshet.
Jag har använt din Guds misslyckanden och jag har triumferat!
Titta där. Där är min skapelse!
Du skapade mig.
Dan. Vi måste slåss mot dom.
Låt honom vara ifred. Lyssna på mig.
Din väninna har inte nån chans. Vår kvinna är överlägsen.
Hjälp!
Låt henne vara ifred. Ditt odjur.
Glöm det, Dan. Hon är bara en massa ihopsatt vävnad.
- Du skapade mig. -Jag skapade dig!
Vänd dig inte bort ifrån mig.
Vill du inte ha mig?
Jag vill inte ha din kropp.
Vad vill du ha då?
- Är det detta du vill ha? -Du är inte Meg. Meg är död.
Flytta på dig!
Gör en anteckning om det...
...avstötning av vävnad.
Min hustru förstår. Det gör hon verkligen.
Francesca.
West. Din tvåbenta idiot.
Nej.
Tillbaka. Hur vågar ni?
Du är anhållen.
Herregud, Dan.
Har vi det trevligt?
Bort ifrån mig, ni bortstötta sopor.
Det här är slutet, West.